RINGLINJE
-En liten blondin med läderväska? -Har inte sett henne på två månader.
-Tänk om hon bytt jobb. -Eller tar taxi.
Synd. Hon lyste upp morgnarna.
Du kör åtminstone inte runt, runt.
-Ringlinjen är tuff. -Vet inte vad som är värst.
Vill du byta?
Vet du hur det är att bara köra i cirklar?
Berätta, Martin.
-Vi får se. Madrid-Valencia? -Sätt etta och kryss.
Sätt en tvåa. Om vi vinner får vi 100 miljoner.
-Vad gör du med 100 miljoner pesetas? -Köper en cabriolet.
Du skulle köra rutten från början till slut.
-Jag skulle åka till Norge. -Norge?
Ja, Norge är bäst.
Vad har Norge?
Norska flickor. De är sexiga, bättre än svenskor.
-Brasilien är bättre. -Det är nog fantastiskt.
Du då?
-Stör inte, han koncentrerar sig. -Han kör fortfarande i cirklar.
Din hållplats.
Fortsätter du så tar du livet av dig.
Än sen då? Ingen skulle sakna mig.
Gissa hur många turer vi kör på ett år.
7 om dan gånger 6, det blir 42 i veckan.
-Vi arbetar 50 veckor per år... -Jag blir snurrig.
Atletic-Zaragoza.
-Du slipper i alla fall förorten. -Vet inte vad som är värst.
Vet du hur det är där ute efter ditt skift?
Läskigt.
2 100 och jag har 39 år kvar till pension...
-Folk där är opålitliga. -De är sjuka.
Då borde de gå till doktorn.
...minus två veckor då jag är sjuk...
och två till när jag inte har lust.
Nästa gång tar jag sprejen och skrämmer honom.
Var försiktig.
-Jag vet vad jag gör. -Förbjöds inte de där?
-Ser Jareño dig ligger du illa till. -Han kör inte i förorten.
Fan! Låt honom köra eller byt rutt.
-Han har aldrig varit rädd. -Nu ska vi se.
Försiktigt, du kan bli blind.
Så blir det. 83 800, ungefär.
-83 000 vad? -Cirklar, tills jag dör.
-Samma för er. -Du får en att tappa arbetslusten.
Ser ut som en penna. Var trycker man?
-Vad är det med honom? -Han har en dålig dag.
Nej, bara en vanlig dag.
Här?
Vad gör du? Var försiktig, för guds skull.
Vill du komma in?
Jag kan inte just nu. Jag tog med Lupe. Kan du passa henne?
-Åker du bort? -Ja, i ett par dar.
Visst.
Hon håller mig sällskap.
-Hur går det? -Jag städar på bättre ställen.
-Och ryggen? -Bättre.
Jag gör övningar som doktorn gav mig.
Var inte besvärlig mot Rosa. Hon har ont i ryggen.
Jag skulle berätta nåt för dig, men nu minns jag inte vad.
Hennes mat.
Jag tror att det var nåt viktigt. När jag minns det berättar jag.
Glöm det, Rosa...
Då så. Sköt om dig.
Du var en bra granne.
-Mår du bra, min pojke? -Fint.
-Ska du ut och resa? -Ja.
Till Norge.
...får 150 000! Grattis!
Tack.
Den vägen, tack.
...han går till stranden.
Vill du resa gratis så använd ditt Turileisure-kort.
Jag vet att du är dösugen på mig.
Ring mig! Jag dör med dig.
...i stjärnorna, om du måste ta nåt beslut...
om du har problem, eller är ensam.
Ring 906-2424 så besvarar vi...
Klaga inte, du blir bättre varje dag.
Bättre?
Jag är trött på min man, på gamlingar och på japanen som gjorde jobbet.
Jag har aldrig gillat japaner, inte ens på 70-talet...
Nu minns jag! Gasen!
Gasbolaget stängde av din gas!
Jag är hopplös!
Vad gör du? Du tar livet av dig! Byt langare.
Idioter.
Jag vet att de säger saker till oss.
I reklamen.
På nära håll syns det att vissa bokstäver är klarare.
Det beror på hur ljuset faller.
Beroende på vad man täcker över läser man olika saker.
Subliminala meddelanden.
ldioter.
Vilka?
CIA, regeringen, utomjordiska varelser, vem vet?
Men de säger saker.
Olika saker, beroende på vad vi vill höra.
Prova.
Jag tänker ändå hoppa! Låt mig vara.
-Sa jag åt dig att inte hoppa? -Nej.
Gör som du vill. Men prova.
Jag vill fan inte prova! Jag ska dö, inte prova nåt dumt skit!
Kalla inte meddelandena dumma. Det är de inte.
De har ett syfte.
Ingen vill hindra dig från att hoppa.
Jag undrade bara om du vill ge järnet innan du dör.
Herregud!
Jag såg honom inte.
-Mår du bra? -Han bara kom. Jag menade det inte.
Kan du röra dig? Vill du ha nåt?
Kaffe.
100 miljoner pesetas. Kontant, på valfritt konto.
Inga papper, ingen lön, inga frågor. Skriv bara på kvittot.
Du spenderar dem på en vecka och hoppar från viadukten.
Vilka är de?
Ockrare. Fula typer.
De ger dig ingen tid alls och hög ränta: 50 procent.
De arbetar med bolag, skalbolag...
En miljon pesetas.
Du betalar tillbaka 150 i veckan.
Om du inte betalar dödar de dig. Men det spelar väl ingen roll?
-Jag litar inte på dem. -Det behöver du inte.
Du ska bara ta pengarna och göra av med dem.
Det är lätt. Gillar du spel?
Ja.
Vad får du ut av det här?
Femton procent. Min andel.
Paco! En kaffe och...
Två. Bara så där, utan säkerhet?
Vem sa det? Du har en.
Ditt liv.
Tänk på det. Du har inget att förlora. Du ska ändå dö.
-Nu kan du prova det. -Vad?
Att vara rik. Har du nån bättre plan?
Sätt gärna på luftkonditioneringen och spänn säkerhetsbältet.
Jag måste sköta om dig. Du är min investering.
Det finns ändå air bag.
Företaget köpte mig en ny vartannat år.
Det var tider.
-Vad gjorde du? -Revisor.
Banker, finansbolag. De slogs om mig.
Sen gick allt åt helvete. För två år sen. Det stod i tidningarna.
Då hade jag inte ens råd med tidningen.
Kort sagt...
föll chefen och vi med honom.
Det var hans frus fel. Den subban.
Hon kom på att maken låg med husan och ville hämnas.
Hon kopierade hans bokföring och skickade med bud till rätten.
Subba!
När kassaskåpet öppnades hittades mycket skumt.
Gissa vem som hade skrivit på hälften av papperen?
Vi gick för långt.
Men vet du vad?
Husan var värd det.
-Du undrade varför jag... -Inte egentligen.
Jag vill helst inte veta.
Du har en vecka kvar, jag vill inte börja gilla dig.
Jag är sentimental och får lida av det sen.
Vi är framme.
Prärien - Sjukhem
...tack för att ni valt den här kanalen, välkomna tillbaka imorgon.
Vi ses då.
Vänta här.
Vi har tur. Hon vill träffa dig. Gör som du blir tillsagd.
Hon verkade gilla dig.
Klart. Nu går vi.
-Måste jag inte skriva under? -De litar på dig.
Hon kallas La Señora.
Hon blev rik efter kriget på att sälja föräldralösa barn till arabiska maffian.
Inte bara föräldralösa, hon började med sin egen dotter.
-De säger så för att skrämma folk. -De skrämde mig.
Du har fjärrkontroll!
-Det är öppet. -Får jag?
Jag älskar fjärrkontroller.
Om Gud finns, har han säkert massor.
Så tänker jag mig honom.
Sittande i en fåtölj, omgiven av tusentals fjärrkontroller.
Imorgon har du fåtöljen och alla kontroller du vill. Jag kör dig hem.
Ska du köra hem mig nu när jag är rik? Aldrig! Jag vill fira!
Imorgon är du rik, idag är du pank.
Låna mig. Jag betalar tillbaka femdubbelt imorgon.
Jag bryr mig inte. Vi firar.
Jag lånar ut, men går ingenstans.
Kom nu.
Du kan berätta om chefen och husan igen.
-Var hon sexig? -En pudding.
-Har du ätit middag? -Ja, men det gör inget.
Jag är rik, jag kan äta två gånger.
En portion räkor till. Två!
Två calamari till och lite mer bläckfisk...
en pommes frites, en legymsallad till och...
ta lite av allting. Då blandar vi inte ihop det.
-Vill du inte ha? -Jag är inte hungrig.
Inte jag heller. Vi är rika. Vi äter fast vi inte är hungriga.
-Inte sant? -Om du säger det så.
Och lite öl.
Mycket öl. Den dyraste.
Jag är rik.
De tror mig inte. Vi borde ha gått till ett finare ställe.
De känner inte igen en miljonär när de ser en.
Är man rik måste man se rik ut.
Ha tålamod och njut av din sista middag som fattig.
Aldrig. Jag är trött på att vara fattig.
Jag har varit fattig hela livet. Aldrig mer.
Var fattig själv.
-Du borde gå hem och imorgon... -Aldrig!
Vi går nån annanstans.
Till ett disko där man inte kommer in.
Jag vill dricka, träffa flickor. Det förtjänar jag väl?
Fan, jag är värd det! Inte för att jag vann på tipset.
Utan för att jag vågade.
-Vad? -Ta livet av mig.
Jag har begått självmord, jag är död.
Miljonär och död. Det är vad jag är.
Då så...
följer du med?
Jag betalar dig.
Vad tjänar du?
100 000 pesetas? 200 000 om du följer med mig.
Du behöver inte sällskap, däremot en revisor.
Perfekt. Du är väl revisor?
Aldrig. Jag har gjort mitt.
Du kan hjälpa mig göra av med dem.
Jag vet inte ens var jag ska börja.
-Hur mycket vill du ha? -Jag sa nej. Jag har slutat.
800 000 pesetas? En miljon i veckan?
Nej. Var inte så jävla jobbig.
1,5 miljoner.
3 miljoner. För att det är du.
Herregud, vilken revisor!
-Litar du på mig? -Nej, men det struntar jag i.
Förresten, vad heter du?
Salva. Salvador.
De är precis likadana.
-Som i tidningar? -Nej, som i drömmar.
Tre till, tack.
Fråga vad de tre vill ha, ta en själv...
och ge alla andra vad de vill ha. Ge notan till mig.
-100 miljoner pesetas. -Vad?
100 miljoner.
Nej!
Hallå, fröken...
jag är i rum 402...
Vet ni vad jag heter?
Är rummet bokat i mitt namn?
Vad är det för dag idag?
Tack.
Tack så mycket.
-God morgon. Hur har du sovit? -Bra.
Okej, då kör vi.
Vad är det här?
Hur känner du dig?
Som en miljonär.
-Ta nycklarna till kungariket. -Är det allt?
Du behöver inget annat. Skriv bara under.
-Borde inte du sköta det? -Det står i ditt namn.
Visst, men du är revisor. Du är dyr, så förtjäna lönen.
För utgifter. Resten tar jag hand om.
Be om vad du vill.
Jag vill ha en stor fest.
I ett hus med pool, med mat och dryck och allt.
-Vad är allt? -Allt!
Levande musik, mexikansk musik, jag älskar det...
trollkarlar, clowner, akrobater, allt! Kaviar.
Äkta iransk kaviar.
Lax, champagne, popcorn, kroketter, bläckfisk.
Sockervadd.
Parkeringsvakter. Tre stycken.
Ett munkstånd och fyrverkerier.
En rysk kör och en ormtjusande gummiman.
Och en gummiman utan ormar.
Kinesiska magdansöser.
-De är inte kinesiska, utan arabiska. -Vilket som. Tre.
Ballonger, konfetti, serpentiner, lyktor, kanelkakor...
en man som går på lina, vad kallas en sån?
-Lindansör. -En lindansör som går mellan träden!
Tre stycken.
-Det fattas nåt. -Vad?
Gästerna.
-Gäster? -En fest behöver väl gäster?
Ja.
Här är gästerna.
Kan jag få en cigarett?
Har du eld?
Har du kommit för att festa?
Gå och hämta mer is.
Fort.
Vinkällare, gym, bastu, jacuzzi, pool...
inomhuspool, du kommer att älska den.
De lovade att den skulle vara klar idag.
Jag talar med dem imorgon.
De kan visst inte fylla den förrän de kopplat in...
Förlåt, jag letade efter badrummet. Jag gick vilse, det är så stort.
Tredje dörren till vänster, tror jag.
Den fylls när reningsverket är inkopplat.
Det kan inte kopplas in förrän de kollat ledningarna...
-Hör du på? -Ja, allt är bra.
Huset, festen, allt är perfekt.
-Som du ville ha det? -Ja.
Njut av det då.
Det är ditt ansvar. En varning!
Fortsätt jobba.
Är allt bra? Drinkarna också?
Säg bara till om du saknar nåt.
Hoppas ni har roligt.
Vilken slump att vi har samma efternamn.
Verkligen. Det är inget vanligt namn.
Ni kanske är kusiner...
-Se upp! -Förlåt, jag såg dig inte.
Det hoppas jag. Gör nåt! Plocka i alla fall upp glasen.
Det är ditt fel om jag får sparken.
-Arslet är redan här. -Vad står på?
-Försöker du förstöra festen? -Det var han! Han välte brickan på mig!
Jag distraherades...
Håll tyst!
Så nu kallas idioter "distraherade"?
-Ta dina saker nu! -Vänta.
-Men det var den där idioten! -Den idioten, jag menar herrn...
råkar äga det här huset. Han är också min kund.
Ta dina saker nu.
Förlåt, herrn, jag vet inte vad som hände.
-Jag är förskräckligt ledsen. -Är hon alltid så där?
-Vänta. Jag kan ordna det. -Vad ska du ordna?
Jag betalar ju. Det är ingen fara. Jag har fler kostymer.
Säkert. Du slänger en och tar en ny.
Du får mig sparkad.
Säg inte att du kan ordna det. Kanske idag, men imorgon?
Ser du till att de låter mig jobba?
Men vad rör det dig? Du är rik.
Du vet inte hur det är att vara pank, att bo i en risig lägenhet...
få gasen avstängd för att räkningen inte är betald.
-Åt helvete med den här festen! -Jag talar med din chef.
Vilken chef? Jag har ingen chef.
Han är ett arsle.
Bara för att jag är anställd är han inte min chef.
Var är du ifrån?
-Hur så? -Din dialekt.
Min dialekt.
-Stör den dig? -Tvärtom.
Den verkar...
Jag vet inte, exotisk.
-Vad glor du på? -Inget.
Det var du som började klä av dig.
Hur så? Kunde du inte ha vänt dig om?
Lär de er inte gott uppförande i privatskolor?
En dag ska vi vända på borden. Snart nog.
Vi ska sitta vid bordet och ni ska servera.
-När den dagen kommer, ska jag vara med. -Vill du ha skjuts?
-Dra åt skogen. -Jag har bilen här.
Den kan du sticka upp i arslet.
-Lät det exotiskt? -Det är inget besvär.
Hört talas om bussar? Stora fordon som vanligt folk åker med?
Tyvärr är jag inte intresserad av nåt du kan erbjuda.
Inte ens ett jobb?
Det är en ny fest här imorgon.
Jag behöver hjälp.
Vi får se.
Jag väntar dig.
Här är de.
Ville du inte ha flickor? Här är de.
Välkomna, mina damer, känn er som hemma.
Gå in bara.
Plus 650 000 plus 417 000...
plus 215 000, det blir 2 411 126 pesetas.
Plus hyra, catering, underhållning...
Vi ses sen.
Flickorna och fyrverkerierna.
Skriv på kontraktet och notan.
Här...
och där.
Ge mig några signerade checkar till massöserna och parkeringsvakterna.
Här.
Ingen dålig start, eller hur?
-Jag ville ha ett hus med pool. -Du har ett hus med pool.
-Var jag tvungen att be om vatten i den? -Sluta tjata om poolen.
Du är rik. Du måste göra som rika gör.
Vad gör de?
Slösar pengar?
Just det, vad annars?
Jag vet inte.
Träffar andra rika. Jag ska visa dig ett ställe du kommer att gilla.
Om vi fyllde den med champagne?
Där är de. I sin naturliga miljö.
De blandar sig bara med sin egen sort. Och de är bra jägare.
De är allätare och mycket sociala.
De parar sig i instabila par, men de löper året runt...
framför allt på våren och när de gjort en bra affär.
Och de är alla här.
Titta, där är Yañez.
Och Martorell, hisskillen.
-Kör han hiss? -Nej, tillverkar dem.
Han bredvid är Ufarte från Cardesagruppen. Cementbranschen.
De började tillsammans, men nu är de osams.
Där är Montero. Han är en jävel.
-Är ni vänner? -Nära vänner.
Kom så presenterar jag dig.
Vänta.
-Vad ska jag tala om? -Inget, som de gör.
Kan du börsen?
Känner du till lbex eller Mibor? Dow Jones?
Han är toppen. Han sjöng Don't Go Breaking My Heart.
-Är det han? -Säg inte ja eller nej.
Säger de nåt svårt så skicka dem till mig.
Det finns tre grundsvar.
"Självklart" om de är övertygade. Är du osäker: "Troligen."
-När du tvekar: "Skojar du!" -Vänta, "Självklart", "Troligen"...
Och "Skojar du". Så funkar det. Le alltid.
Världen är fantastisk, för den är din.
-Salvita, var har du hållit hus? -Som om jag skulle säga det.
Montero, Martin, min partner. Han är ny här.
Redo att återuppfinna marknaden, som Salva gjorde?
-"Självklart." -Du har en bra lärare.
Han kände till Asienmarknaden tre månader innan nåt hände.
Han ser saker före nån annan, men han avslöjar aldrig hur.
Jag håller örat mot marken.
Nu då?
Vänta tills jordbävningen är över och sälj vad du kan, inte sant?
"Troligen."
Det gjorde "Lantlollan" och det gick bra.
Hon är en pudding.
Jag vet inte vad jag tänder på mest, hennes miljoner eller häck.
Vad ska vi ge henne?
-En åtta. -Mer, åtta och en halv.
Vad? Jag går inte högre än sju.
Fan, du har höga krav.
Tänk er henne i sängen, då knullar man 70 procent av Euroelectrics.
-Måste vara oslagbart. Eller hur? -"Skojar du!"
-Fyra, fyra och en halv. -Max.
-Tre. -Tre och en halv.
Städare har bra poäng. Har du testat dem?
-Aldrig i livet. -Synd.
De hetsar upp mig, vet du varför?
För att de alltid står på alla fyra och ber om det.
Vad sägs om en smakbit? Eller är du rädd för att smittas av nåt?
"Självklart."
Elektricitet och en städare kan ge gnistor.
-Vilken överraskning! -Jag behöver jobbet.
Kom in. Får jag säga Lola?
Säg vad fan du vill. Var byter jag om?
Du är fin så där. Det är bara en liten middag.
Den här vägen.
-Är gästerna här? -Hon kom just.
-En gäst? -Bara en.
Jag förstår.
Herrn vill roa sig med husan.
Vem tror du att du är? Jag äter med vem jag vill.
Och ingen får behandla mig som en hora.
Jag bjuder dig bara på middag.
Nej! Du betalar mig för att äta middag. Det är annorlunda.
Du tror du kan köpa allt. Det går inte.
Jag försöker be om ursäkt för igår.
Har du glömt? Du ville slå sönder borden.
"Vända", inte "slå sönder".
Vänd dem då.
När ni är klar serveras middagen.
Vad står på menyn?
Krämig hummersoppa, följt av kalvmedaljonger...
med jordgubbar och till dessert citron- och champagnemousse.
Passar det frun?
Jag svarar efteråt.
Hur var det, slå sönder borden?
Vända på dem.
-Jag har faktiskt jobbat. -Jag tror dig inte.
Kanske i början, för länge sen, om du inte ärvde förstås.
Men det spelar ingen roll, du har knappt jobbat.
Så är det.
Du skapar inte rikedom, rikedomen skapar dig.
Vänta nu.
Det finns inga "oss" och "dem". Här är jag.
Alla har ett liv som de kan göra vad de vill med.
Skitsnack! Utan jämlikhet finns ingen frihet.
Ingen har givit mig nåt!
Visst. Du blev väl rik över en natt.
"Över en natt"!
Nu kan du frossa som en rik barnunge.
Som med festen eller den här middagen.
Hade du bättre planer?
Vad som helst, sånt vanligt folk gör på helgen.
Vad gör vanligt folk på helgen? Jag vill veta.
Man kan ta en drink eller dansa på disko, till exempel.
Vi kan göra det.
Strunt samma, det är lördag. Det är fullt. Du kan inte dansa.
Man vet aldrig. Vi kan ha tur.
-Förlåt. -Håller man en flaska så?
-Hur serverar du! -Ta hit en ny.
Snabbt!
Var finns ett bra disko, Salva?
Hur är det?
-Känns det bra? -Ja.
-Är musiken för hög? -Nej.
PRlVAT FEST - STÄNGT
Skriv på nu.
Ge mig checkhäftet.
-Varför då? -Vad tycker du?
Om vem? Pancho Villa?
Lola.
Inte illa. Hon verkar intelligent och ser bra ut.
Var ärlig om du vill.
Jag gillar henne inte. Jag vet inte varför.
Hon har också ett stort problem.
-Vad? -Det finns bara en av henne.
Du har fyra dar att leva.
Du kan få en ny varje dag, men du vill bara ha henne.
Jag vill inte ha en ny varje dag.
-Varför inte? -Jag vill inte.
-Du håller väl inte på att bli kär? -Snacka inte skit.
Hur skulle jag kunna bli kär? Jag bara gillar henne.
Om hon inte vill då? Om hon nobbar dig?
När du väl får knulla henne har du en pistol vid örat.
Sköt dig själv.
Vad ska de vara till?
Imponera. Resor, middagar, konserter. Förstumma henne.
Jag förstår dig inte.
Har man pengar behöver man inte få nån att bli kär för att få sex.
Skitsnack!
Har man pengar kan man göra vad man vill.
Hoppas champagnen är bättre än cider.
-Visst är det fint? -Mycket.
320 meter högt. 15 000 metallbitar. Hopsvetsade, en efter en.
En man som hette Eiffel byggde det.
Vilket sammanträffande! Som tornet.
Det påminner mig om kraftledningstornen hemma.
Det gör det faktiskt.
Ser det inte ut som om jag stulit den?
Såna här ställen gör mig nervös.
Gör som jag. Uppträd naturligt.
Okej.
-Allt var gott. -Gazpachon var lite konstig.
Det var inte gazpacho. Det var carpaccio.
Din clown! Du skämtar jämt.
En present.
Vissa gäster behandlas annorlunda.
Vad vill du göra? Vad gjorde du kvällen innan vi möttes?
-Sov. -Ensam?
Hur så?
-Du har karaktär... -Jaså?
Ja.
Du är observant...
du gillar att fundera när du kör...
och du har känsliga fötter.
-Lägg av! -Allvarligt.
Allt är här, men nåt är konstigt.
Rika personers namnteckning brukar vara tyngre. Självbelåten...
och luta åt höger. Allt påverkar den, förstår du?
Känslor, till exempel.
När man är ledsen skriver man annorlunda än när man är glad.
Eller när man är kär.
När man är kär ändras namnteckningen.
De kanske inte tar kortet.
Du ringer olägligt. Jag har ett viktigt möte.
Nej, vi måste prata med London.
Vi kan prata sen. lmorgon passar bättre.
Jag lämnar biljetterna i luckan i ditt namn.
Ja, London har finansrapporten.
Jag måste sluta. Vi ses imorgon, ha så kul.
Vilket sammanträffande. Har du tid?
Hur går det med Martin?
Bra, hur så?
Inget. Han verkar väldigt uppåt.
Jag är glad för hans skull och för din. Grattis.
-Varför gratulerar du mig? -Vad tror du?
-Ni är väl tillsammans? -Det skulle jag inte kalla det.
Vi har bara setts några gånger.
Martin är ganska upptagen. Han har inte mycket tid.
När han satsar på nåt har han en anledning.
-Vad rör det dig? -Jag är hans vän.
Jag trodde du var hans revisor.
Lola, jag tycker om dig.
Jag gillar dig faktiskt. Du verkar pålitlig.
Det här var väl inget sammanträffande?
Jag ville varna dig. Martin är inte bra för dig.
Ni är från olika världar. Han kan vara borta snart.
-Jag kräver inte pengar. -Det sa jag inte.
-Du tänkte. -Jag vet hur det går.
Jag ville berätta för dig. Bespara dig problem.
Jag är ingen hora, fattar du?
Bara för att din mamma var en är inte alla kvinnor det.
Projicera inte ilskan på mig. Jag är med honom för att jag vill.
-Lola. -Lola ska gå.
Lola är trött på att behandlas som skit.
Nu när nån inte gör det, förstör du.
Tror du inte att han kan bli kär i mig? Varför? För att jag är fattig?
Har du inte sett Pretty Woman, idiot?
Jag betalar.
Det är en av de bästa ouvertyrer som skrivits.
Med det nästan expressionistiska, subjektiva användandet av kören.
Här överträffar han sig själv.
La Forza del Destino, ett bra tema för ett dramatiskt geni som han.
Jag älskar Verdi! Vad är det?
-Inget. Du gillar Verdi. -Ja, och?
Vad tror du? Jag gillar Los Panchos.
Varför är vi ihop? Vi har inget gemensamt.
Jag är inte kär i Verdi. Jag liksom älskar honom.
Jag har inte hört talas om honom. Du hörde väl arior som vaggvisor.
Överdriv inte.
-Salva hade rätt. -Hur då?
-Han sökte upp mig. -Om vad?
Dig. Han sa att jag vill ha dina pengar...
och när jag minst anar det lämnar du mig.
Strunta i honom, han gillar inte dig.
-Eller precis tvärtom. -Hur så?
Jag vet inte. Han sa att han gillade mig. Han var vänlig.
Han gjorde klart att jag borde lämna dig ifred.
Glöm honom. Han är en bra kille, men han litar inte på nån.
Jag förstår att han gillar dig.
-Jag vill åka hem. -Jag kör dig.
Nej, jag vill inte visa mitt hus. Du lär inte gilla det.
Det kanske jag gör. Vad vet du?
Jag kanske känner till dina kvarter bättre än du.
-Tror jag inte. -Vi är inte så olika.
Saker förändras. Över en natt. Det vet jag själv.
Kom nu.
Fan!
-Vad är det? -Helvete!
Funkar den inte?
-Är det roligt? -Ganska.
-Vad gör vi nu? -Vi tar bussen.
I mina kvarter bryter de sig in i bilen direkt.
Vill du verkligen se dem?
Vi äter middag. Jag bjuder, kom.
Våga inte be om gaffel, jag känner dig.
Man äter med fingrarna. Kom igen!
Kärnorna hamnar på golvet, som är till för det.
Spotta. Var inte rädd.
Bra, det var modigt. Nu kommer det bästa.
Molinas fot och det är mål!
-Vill du åka skidor? -Visst!
-Det är väl som Schweiz? -Bättre, inte kallt.
Eller smärtsamt.
-Se upp för trädet! -Jag ska vinna.
Ja! Världsrekord, jag slog dig!
Kom nu.
Ska vi prova nån annan sport?
-Vilken då? -Löpning 100 meter.
Var är maskinen?
Här, kom.
Nu!
Se upp! Han kommer!
Tur att han var så snäll. En del förare är idioter.
Kan jag tänka mig.
-Har du aldrig tagit bussen? -Jo, ibland.
Jag älskar det.
-Hur kan man älska det? -Vet inte, men jag gillar det.
Man ser bättre här uppifrån.
Inte bättre, likadant.
Världen är likadan från en buss som nån annanstans.
Jag är expert.
Jaså? Och vad vet du om bussar?
-Mycket. -Hur kommer det sig?
För att jag... tillverkar dem.
Som barn fascinerade de mig.
Det var som att åka rymdskepp till en annan planet.
Vad gör du? Det är inte här.
Din hållplats, kom nu.
-Vad gör du? Låt honom vara. -Kom nu, du ska av här.
Vad står på? Har du bytt uniform?
Den andra var snyggare.
-Känner du honom? -Han är full.
Jag har saknat dig.
Här är min trädgård. Ursäkta, den är rätt kaotisk.
När jag var liten lekte jag här med Ana, min första vän här.
Vi brukade leka hela dan.
Jag var Lancelot, hon var Lady Guinevere och det här var slottet.
Vi brukade låtsas att här fanns en enorm rosenträdgård...
där en magisk ring fanns gömd.
Om man hittade den blev man vuxen direkt.
Ringen kom från en burk.
En dag letade Ana efter den i en buske...
och stack sig.
Hon sa det var en tagg, men det var det inte.
Det var en spruta och vår lek gick åt helvete.
-Dog hon? -Nej, inget hände med henne.
Men med mig.
Vad?
Jag vaknade.
Mina drömmar tog slut.
Slottet, lekarna...
Det finns inga rosor här. De växer bara i era trädgårdar.
Inte alltid.
Ibland slår drömmar in.
-Är du expert på drömmar också? -Det med.
Drömmar och bussar är mina specialiteter.
Inte idag.
Min syster är hemma. Jag bor med henne.
En annan dag passar bättre.
Snart.
Fan, vilken skillnad mot cider!
Det här är livet!
-Vet du hur mycket du gjort av med? -Det är ditt problem.
Jag har inga problem. Jag slängde ner dem från viadukten.
lgår kysste jag henne nästan.
Skriv på. Underbart! Att nästan kyssa henne kostade dig 70 miljoner!
Jag vill inte ens tänka på vad det kostar att ha sex.
-Du är avundsjuk. -Vem, jag?
Ja, du. Avundsjuk.
Lola är ljuvlig och du är bara människa. Du har dina behov.
Snacka inte skit. ldioten som är kär är du.
Jag är bara din revisor. Det enda jag...
Exakt. Du är min revisor. Uppför dig som en.
-Jag behöver till exempel två miljoner. -Till vad?
Det är min ensak, du vill inte veta allt.
Din ensak.
Låt gå.
Du vet vad du gör. Det är dina pengar, gör av med dem som du vill.
Pengarna för champagne, okej. Och de två miljonerna får du väl.
Men 4 727 225 på rosor? Det kräver stake.
Hoppas hon inte är allergisk.
Jag älskar det här stället. Allt är så vackert.
Hur kan nån begå självmord med allt det här framför sig?
-De kanske inte kan se det. -De borde fan i mig titta!
De kommer hit, klättrar upp, hoppar. Bara så där.
-Jaså? -Två i månaden ungefär.
På våren ökar det på grund av allergier.
-Allergier? -Mot livet. Jag förstår det inte.
Om det här är vackert måste det väl finnas mer som är vackert?
-Varför tänker de inte efter? -Har det hänt dig?
Inte mig. Lady Guinevere.
-Visste du att de skickar meddelanden? -Vilka?
-Reklamskyltarna. -Det är väl därför de finns?
Nej, subliminala meddelanden.
Jag trodde det inte heller först.
Prova så får du se.
-Ser du nåt? -Det är sant!
Vad?
Tänker du nånsin...
kyssa mig?
Är du vaken?
Jag vet inte.
-Är allt det här vårt? -Till lunchtid.
-Kommer du ofta hit? -Då och då.
-Tar du alltid hit kvinnor? -Inte alltid.
Jag tror dig inte.
-Strunt samma, jag är inte svartsjuk. -Verkligen?
Jag är faktiskt väldigt svartsjuk.
Jag vill att du ska vara bara min.
Och jag ska vara bara din.
-Om du vill. -Så klart jag vill.
Skriv under då.
-Jag visste inte att du trodde på papper. -Nej, jag tror på hud.
Vänd på dig.
Försiktigt, jag är kittlig.
Ligg still.
Skrev du inte ditt namn i skolböckerna så du inte skulle tappa dem?
Det är samma sak.
Jag förlorade alltid böckerna. Trots namnet.
Du kommer aldrig att förlora mig.
Martin. Där.
Hej.
Ett brådskande meddelande från receptionen.
Till mig?
-Önskas nåt annat? -Nej, tack.
"Käre vän, vi påminner er om att vid midnatt...
"går tiden för återbetalning av ert lån ut.
"Summan, inklusive ränta, är 150 miljoner pesetas."
Vem var det?
Ingen. Från företaget.
Jag måste ta itu med en sak.
Vad mer kan du behöva ta itu med?
Inget är mer brådskande än jag.
Vad är det?
Vill du inte bada?
Jag är trött på champagne.
Jag har ordnat bokningarna.
Och presenten. Den var lite dyr.
Här är räkningen.
Vill du inte se den?
Den stämmer säkert.
Du måste hjälpa mig.
Jag vill tala med dem.
Om vad?
Det finns inget att tala om.
Jag vill betala. Jag vill förhandla. Jag vill ha mer tid.
Hur länge? En vecka, tio dar, en månad?
Hur ska du få pengar? Jobba? Stjäla?
Det går inte. Det är mycket pengar.
Det är ditt eget fel. Som blev kär. Du var ju död, har du glömt det?
Döda blir inte kära!
Man söker inte efter sånt, det bara händer.
Jag är inte så säker.
-Varför inte? -Det var inget.
Du sa det av en anledning.
Eftersom du beter dig som en jävla idiot. Lola är ett proffs.
Fattar du? Hon vill åt dina pengar.
-Vad säger du? -De kan lukta sig till det på håll.
Jag vet inte hur, men de luktar sig till det. Det är uppenbart.
-Hon är inte alls intresserad av dig! -Skitsnack!
Du säger så för att du vill ha henne själv! Du är kär i henne.
Du är galen! Varför skulle jag gilla den parasiten?
Försvinn. Ut!
Checkhäftet.
Lola älskar mig, fattar du? Hon älskar mig!
-Det är vackert. -Det är du också.
-Är det äkta? -Ja.
-Är du? -Vad?
-Är du äkta? -Så klart jag är. Hur så?
Om jag vore...
Till exempel om jag vore fattig.
-Skulle du fortfarande älska mig? -Du pratar så dumt.
Du vältrar dig i pengar.
-Varar de för evigt? -Vad?
Diamanter. De säger så på TV. Och du?
Varar du för evigt?
Jag vet inte. Jag tror det.
Men vem vet? Jag kan dö.
Varför skulle du dö?
Av många skäl.
Tänk dig att jag blir överkörd.
-Eller får cancer. -Cancer! Herregud!
Jag kanske är skyldig maffian 100 miljoner och mördas för att jag inte betalar.
Vilka idéer! 100 miljoner till maffian.
Det kunde vara sant, skratta inte.
Jag kanske inte är rik. Jag kanske har lurat dig.
Vi är inte vad vi ser ut att vara.
Säger du det här av nån anledning?
Mår du bra?
Ja...
Nej...
Det här stället gör mig nervös.
Vi går.
Vad menar du? Vart då?
Nån annanstans. För att dansa. Det vill du väl? Kyparen!
Ta in notan.
Snabbt. Vi har bråttom.
De dödar dig.
-Vem då? -Kyparen.
-Du har lämnat all mat. -Vad du skrämde mig!
Jag beklagar. Kortet godkänns inte. Har ni ett annat?
Varför godkänns det inte? Jag förstår inte.
-Jag betalar. -Nej, du ska inte betala.
Jag förstår inte varför det inte fungerar. Det är första gången...
Vad är klockan?
En minut efter midnatt.
Det var bara en gång, det gör inget.
Kom nu.
Och gaffeln?
-Tar du den? -Jag sparar på dem.
-Där är den. -Tack.
En silverfärgad cabriolet.
-Förlåt, jag förstår inte. -Cabriolet, med tygsufflett.
-Den togs just. -Av vem? Bärgningsbilen?
Några herrar från ert företag.
Vilket företag?
De hade papper på bilen. Den stod i deras namn.
-Har det uppstått problem? -Massor av problem.
De har tagit min bil och jag vet inte varför.
Jag såg papperen, den stod i deras namn.
-Vem visade papperen? -Några herrar som kom.
-Men bilen är hans. -Ja.
Men inte i ert namn.
-Är det viktigt? -Det kan man säga.
Kan ni följa med in, tack.
Det är okej.
Jag går. Det är nyttigt att gå.
-Jag beklagar. Jag skulle vilja att... -Det gör inget. Jag förlåter er.
Jag går. Jag ringer imorgon och fixar allt.
Jag förlåter er.
-Vem tog bilen? -Killarna från jobbet. Det är okej.
Jag ber dem göra så ibland. Då tvingas jag gå lite.
Det är bra för cirkulationen. Ska vi ta taxi?
-Men ville du inte gå? -Bara lite.
Det är bra för cirkulationen, men dåligt för ryggen.
Taxi!
-Vill du ha en drink? -En öl.
En whisky med soda och en öl.
Vart ska du?
Jag kommer snart.
Jag kan inte svara just nu, lämna ett meddelande efter signalen.
Salva...
Du är inte där. Det var lustigt i eftermiddags, eller hur?
Hoppas du inte tog det på allvar.
Jag måste få prata med dig för jag tror att de...
De ropar på mig. Jag ringer sen.
-Hallå där! -Vem, jag?
Den jäveln!
Vänta lite!
Den jäveln ska betala.
-Var är du? -Idiot!
Han ska fan betala.
Vart tog du vägen?
Fjolla! Han kanske gick hitåt.
Kom.
-Hur är läget? -Nej, snälla. Jag ska betala.
-Ja, det ska du. Annars får du inte gå! -Jag behöver några dar.
-Jag är pank just nu. -Då borde du inte ha frågat!
Det är mycket.
Mycket pengar? 1 600 pesetas? Vi tar inte ens inträde.
-Whiskyn var importerad. -1 600 pesetas?
Det borde du ha sagt. 1 600 pesetas är inget problem.
Så där, ja.
Behåll växeln.
Vänta på mig och rör dig inte.
Svara inte i telefonen eller porttelefonen...
ring inga samtal och öppna inte för nån.
-Gå inte nära fönstren. -Men...
Fråga inte, är du snäll.
-Ert kaffe. -Ursäkta.
-Har Salva varit inne idag? -Jag känner ingen Salva.
Han har skägg.
Han var här med mig för en vecka sen. Vi satt och pratade.
-Jag minns inte. -Det måste du göra.
Du känner honom. Han kommer ofta hit. Ni pratade.
-Jag känner honom inte. -Visst gör du det.
Han visste ditt namn! Han sa Paco, för fan!
Ännu en dåre.
Stökig kväll.
Det var den fjärde ambulansen med sirenerna på.
Tre knivskurna redan.
När det väl börjat så här, slutar det inte.
Det vet jag av erfarenhet.
Jag har känt lukten sen jag började jobba. Det luktade konstigt.
Jag kan lukta mig till det.
Fråga inte varför, men jag kan det.
Det ligger i luften.
Lukta.
Lukta! Det dödar dig inte.
Känner du inte?
Faktiskt inte.
Det stinker.
Annorlunda, som blod.
UTHYRES
Herregud!
-Vad gör du? -Det luktar.
-Känner du inte? -Nej, vad?
Känner du inte lukten?
-Bra. Hur många var de? -Jag vet inte, jag såg inget.
Skitstövlar.
Vad letade de efter? Tog de några pengar?
Jag har dem. De är ute efter mig.
-Varför då? -Därför. Vi går till ett säkert ställe.
-Vart? -En väns lägenhet.
-Vilken vän? -Kom nu.
Han heter Rafa. Jag vill att ni träffas. Han är som en bror för mig.
-Vi studerade ihop. -Verkligen?
-Det gick bra för dig, men inte för honom? -Ja.
-Vad är det? -Det här? Inget.
Rafa är bra, men han har udda vanor.
Så här kan inte smittan komma in, säger han.
Jag tyckte också det lät dumt när han sa det.
Men du borde se hur frisk han är.
Han hostar aldrig.
Känn dig som hemma. Det finns t-tröjor i tredje lådan.
Ni känner varandra väl.
Vad står på?
Inget.
Nåt har blivit komplicerat. Jag skulle träffa några. Strunt i det.
-Vad är det? -Det är en lång, komplicerad historia.
-Är det farligt? -Ja, mycket. Låt mig gömma mig.
-Hur går historien? -Du skulle inte förstå.
-Testa mig. -Det är hemligt.
Jag är så glad att se dig. Du är visst inte ensam.
Jag såg henne genom nyckelhålet. Är hon därifrån?
-Var? -Norge.
-Hon är inte norska. -Hon är vacker nog för att vara det.
-Hon är från Soria. -Är föräldrarna norrmän?
-Nej. -Är hon där?
Ja, men hon är blyg.
-Så klart. Det är nog kallt i Norge. -Hon är inte från Norge.
Jag är så glad att se dig med nån. Det gör detsamma var hon kommer ifrån.
-Mår du bra? -Bara fint.
-Du ser dålig ut. -Det har jag alltid gjort.
Det var det första doktorn sa. Pojke eller flicka?
En pojke, men han ser dålig ut.
Du mår dåligt.
Du har problem, eller hur?
Ja.
Kan jag hjälpa dig?
Ja.
Salva, var har du varit? Äntligen.
Jag vet inte. Allt. Jag behöver hjälp.
De är ute efter mig.
Men det är mycket pengar!
Vad tror du? Jag behöver hjälp!
Jag vet var det är.
Klockan 20.00. Svik mig inte.
Ja, jag kommer.
-Klar? -Ja.
-Hur gick det? -Fint.
Kom med.
Ta de här.
-Vad gör du? -Behåll dem. Jag hörde dig.
De dök bara upp i brevlådan.
De är från ett radioprogram man ringer till.
Jag hade inte ens ringt.
Jag vill inte ha dem.
-Men de är dina. -Ja, men du behöver dem mer.
Din rygg då? Med de här kan du sluta städa.
Nej, det kan jag inte.
Det är mitt jobb.
Är de hans?
-Gillar du dem? -Mycket.
-Jag vet inte varför. -För att de vänder ryggen till.
Med ryggen till är människor mer ärliga.
Det är sant, man kan ljuga med ansiktet, munnen, ögonen...
och orden, men med ryggen till kan vi inte ljuga.
Tror du jag är ärlig?
Vad?
Se mig i ögonen. Tror du jag är ärlig?
Så klart. Och jag?
-Du? Ja, är du inte det? -Jag skulle aldrig ljuga för dig.
-Och inte jag för dig. -Ärlighet är viktigt.
-Mycket viktigt. -Det viktigaste.
Han har inte fotat på tio år.
-Gillar han det inte längre? -Han kan inte. Han sålde kameran.
Han skulle ändå inte veta hur man gjorde.
-Varför inte? -Han skulle inte det.
Liksom allt annat glömmer man utan övning.
Fotografera, cykla, flyga ballong.
Simma eller...
Eller vad?
Vad som helst.
Man måste öva. Ofta.
-De är efter mig. De förföljde mig! -Lugna dig!
Hur kan jag vara lugn? De är överallt!
På restauranger, diskon.
-Du överdriver. -Nej, det är sant.
Jag gick till sjukhemmet. Det fanns ingen där.
Inga gamlingar, ingen señora.
Jag är säker på att jag bevakas.
-Av vem? -Dem.
De tog sig in i huset och rotade överallt. De slog Lola!
-Slog henne? -l huvudet. Med nåt hårt.
-Inte hårt nog. -Lägg av.
Hon liknar en ängel, men är en parasit.
Börja inte igen.
-Hjälp mig. -Men hur?
-Jag vet inte, prata med dem. -Vad menar du?
Säg att jag är en bra kille, att jag ska betala, men behöver tid.
Ska du betala?
Vi får se hur. Jag har lite kvar.
Vi kan spela på hästar.
-Eller satsa på aktiebörsen. -Du satsade ditt liv.
-Du är min revisor. -Jag sparkades.
Du trodde mig väl inte? Jag sparkade dig inte.
Jag blev bara lite arg och brusade upp.
Vi rika är ju så otåliga.
Jag ska försöka, men jag lovar inget.
-Jag talar med dem imorgon. -Tack.
Göm dig hemma, stanna där. Var bor du förresten?
Jag skriver ner det. Jag ska bara hämta papper.
Ser du dig i spegeln, eller?
Pappa är hemma!
Du är en farlig parasit. Du letade igenom hans hus.
Det var du! Du var ute efter hans pengar. Ända sen festen.
Du är inte ens servitris. Jag såg att du var usel.
Du spelade oskyldig stackars flicka med ryggsäck och billig parfym.
Jag är dig på spåren, Lolita. Du är inte den första.
Ni är alla likadana. Jag avslöjar er på långt håll.
Det är väl ett sjätte sinne jag har. Vet du varför?
-För att du är likadan. -Exakt.
Men det här är annorlunda.
-Jaså? Varför då? -På grund av Martin.
Han är annorlunda. Jag tycker om honom.
Du tycker om honom. Det visste jag inte. Det var just snyggt.
"Jag tycker om honom." Jag sa att ni var likadana.
Förlåt. Du är den klart skickligaste.
"Jag tycker om honom." Fantastiskt!
Hur så? Kan jag inte...
Nej, du är proffs. Ett proffs blandar inte ihop saker.
Jag säger det bara en gång: försvinn. ldag. Annars avslöjar jag allt.
-Han kommer inte att tro dig. -Testa.
Min vän, du är bäst. Jag kan verkligen lita på dig.
-Var är Rafa? När kommer han? -Det gör han inte.
Han tog livet av sig.
-Verkligen? -Verkligen.
För omkring en vecka sen.
-Stackare. -Nej, killen var ett arsle.
Han förstod inte livet. Han började hata det.
När man börjar hata livet hatar det en tillbaka.
Det är hemskt, tro mig.
Varje problem, stort som smått, blir hela världen...
allt blir enormt, deformerat, monstruöst, outhärdligt.
Det hände Rafa. Han förstod inte. Livet är annorlunda.
Livet är att njuta av varje dag, ha kul på fredag, bli lurad på måndag...
leka i parker, gråta på sjukhus...
Krama dem som kramar dig, och inte dem som inte gör det.
Ta itu med alla problem, stora som små.
Ibland löser man dem, ibland inte.
Bli av med dem.
Ramla, resa sig...
och resa sig igen, så många gånger det behövs.
Det är väl allt.
Har du talat med honom så där nån gång?
Nej. Det hade inte spelat nån roll. Han hade inte förstått.
-Varför inte? -För att sanningen gör ont.
Han skulle inte ha lyssnat. Han var döv.
Och blind, han kunde inte se. Han var rena katastrofen.
Saknar du honom?
Nej, inte alls.
Du har rätt, sanningen gör ont.
-Vad är det? -Jag sticker, ser du väl?
Jag ser det, men varför?
Det kommer inte att funka. Det skiter sig när som helst.
Vi är helt olika personer. Det skiter sig.
-Så är det, helt enkelt. -Men tänk om vi inte är så olika?
Tro mig. Jag är inte den jag verkar vara.
Det är ingen. Inte jag heller.
Jag menade inte så. Jag talar inte om saker som förändras senare...
som att du snarkar eller gillar fotboll...
eller tappar håret vid 40 som din pappa.
Jag menar nåt annat.
Jag är inte den du tror jag är.
Inte du heller.
Jag älskar dig.
Hej, Martin.
Hej, Pilar.
Håll tyst, för fan.
-Du gör mig illa. -Skrik inte.
Vad står på?
Fan!
Du var inte här. Jag trodde nåt hade hänt.
Därför gick jag in. Jag ber om ursäkt.
Det gick dåligt, va?
Gick det dåligt?
Jag gjorde mitt bästa.
-Du måste sticka. -Det går så fort.
-De vill ha sina pengar. -De kan dra åt helvete.
Nej, de drar inte åt helvete. Du måste sticka.
De kan bli riktigt elaka. Du har inte sett dem arga.
Jag har sett dem göra saker med naglar som... Vad?
För guds skull, glöm Lola. Du har värre problem.
-Jag älskar henne. -Det gör du fan inte!
Hon är sexig och har snygg häck...
men att säga att du älskar henne?
Du kan inte älska nån när du ska dö!
Hur vet du det? Har du pratat med henne?
Nej, du har glott på hennes häck, men du har inte pratat med henne.
Du känner henne inte.
Hon är en parasit.
Jag har fortfarande vänner i branschen. Fängelset ger kontakter.
Hon var inte ute efter dig med flit. Hon råkade stöta på dig.
Vilken häxa!
Hon rotade i huset och slog sig själv.
-Såg du henne blöda? -Nej, hon sa hon hade "hemopatitis".
Hemopatitis.
Ett överskott av vita blodkroppar. Därför blödde hon inte.
Hemopatitis. Hon är otrolig.
-Varför? -Hon ville ha ditt checkhäfte.
-Men fann det inte. -Nej, jag bar det på mig.
Bra gjort. Har du bevakat det?
Ja.
Subba!
-Har hon din namnteckning? -Jag vet inte.
Tänk efter. Har du skrivit under nåt hon skulle kunna kopiera?
-Jag tror det. -l så fall har hon den.
"Vi är olika personer." Så klart vi är.
Du är en jävla subba, inte jag. Jag är en idiot.
Jag ägnade sista veckan i mitt liv åt en...
-subba! -Glöm henne. Hon är inte värd det.
Brasilien är fullt av Lolas, mulatt-Lolas.
Varför Brasilien?
Hellre Brasilien än Venezuela. Jag ska förklara.
Jag satte in resten på ett säkert konto. Hon har inte rört det.
l ditt namn på São Paulo-banken...
kontor 112, kontonummer 110947. Ett vanligt konto.
4,5 procent, inte illa för Brasilien. Med krisen kan räntan sjunka.
Direktflyg, inga byten. En bil möter vid flygplatsen.
Du har ett rum på Garota Dourada.
Be dem ge dig ett rum på baksidan.
Du kommer att gilla det.
Tacka mig inte. Jag tog 200 000 till i provision.
Se inte på mig så där. Jag är väl din revisor? Kom nu.
Finns det nån typ av nödutgång?
Sista utropet till São Paulo.
Vad?
Inget. Jag är inte säker.
Det måste finnas en annan lösning.
Att fly löser inget. Jag lämnar mycket olöst.
Glöm henne! Hon är en tjuv! Hon är inte bra för dig.
Jag måste prata med henne, bara en gång. Berätta vad jag tycker.
Ring henne. Vi räddar ditt liv. Fattar du inte det?
-Vilka "vi"? -Du och jag. Ett "kungligt Vi".
Det är ändå inte bara Lola.
Jag riskerar livet. Jag borde inte göra det här.
Du åker, men jag stannar kvar.
-Det är jag. -Vad menar du?
Jag är trött på att fly. Jag vill hellre kämpa.
Har du sett de där killarna? Det blir ingen kamp, det blir massaker.
Jag bryr mig inte. Hellre det. Jag vill leva, för helvete!
Fattar du inte det?
Om du vill leva bör du åka med planet.
Spring!
Jag löser det.
Lycka till!
-Gjorde jag illa dig? -Ta det lugnt, för fan.
Jag har ju ont, ändå slåss du.
-Gå till doktorn, annars blir det kroniskt. -Det var inte meningen.
Det är det aldrig. Häromdan var det likadant.
Snälla Martin.
Jag vet att du är där. Öppna!
Hej.
-Förlåt. -Du är väl Martins flickvän?
Du anar inte hur glad jag är, han behövde verkligen en.
Och du är så söt.
Jag har aldrig sett honom med nån som du på de tio år vi varit grannar.
Grannar?
Har han fotograferat dig? Han fotade mig bakifrån.
Ingen förstår honom.
Han är nog ute. Vill du komma in på kaffe?
Vi kan bekanta oss. Vi blir ju grannar.
Så det är inte hans väns lägenhet?
Martin har inga vänner. Hur är det i Norge?
-Trasigt, tror jag. -Åh, nej. Hur kan det vara trasigt?
Jag hade vägarna förbi...
och tänkte hälsa på Lolita och hennes lillasyster.
Så mysigt!
Men titta, det är ju jag.
Var du så kär i mig att du skrev mitt namn överallt?
Eller lekte du bara med mig?
Både och.
-Kan de förenas? -Ja, jag lurade dig.
Först tänkte jag råna dig. Sen ändrades det.
När jag lärde känna dig blev det svårt. Jag blev kär i dig.
-Lögnare! -Jag kunde inte fortsätta, så jag stack.
Du är en lögnare. Allt du sa om din syster.
Bodde du inte med henne? Var är hon? Jag ser henne inte.
Lillasyster, var är du?
Kom fram. Jag ser dig inte. Du kanske inte finns.
-Vad heter hon? -Ginny.
Gin dricker man!
Hon är på sjukhuset.
Räkningarna är höga, jag måste skaffa pengar nånstans.
Servitriser tjänar ju inte mycket. Familjen är allt hon har.
Hon kan inte röra sig.
Hon gillade inte livet, hon började hata det.
Och hatar du livet så hatar livet dig.
Hon var väl feg och tänkte fly.
Som din vän.
-Som din vän "Rafa". -Lögnare.
Du lurade mig förut. Jag behöver inte tro dig.
Pratar du om ärlighet?
Hur är det med miljonären, företaget, Rafas lägenhet?
-Vem är Rafa? -Det är skillnad.
-Inte så stor skillnad. -Jo.
Det är samma sak.
Jag lurade dig för att råna dig och du lurade mig i säng.
Ja, och vet du vad? Det var inte värt det.
Ge mig checkhäftet.
-Vilket checkhäfte? -Det du tog från mitt hus!
Jag har inga checkar.
-Snälla Lola! -Jag svär.
Ska jag säga det med ryggen till?
Jag tänkte inte komma, jag var rädd för att träffa dig...
men nu är jag glad att jag kom.
Behåll det. Kontot är tomt.
Salva, det är Martin. Jag vill ses.
Var tror du? Nej, jag lyssnade inte.
Klockan 14.45. Vid hörnet av senaten. Ensam.
Om du fick dricks av alla passagerare... Räkna ut det.
Cirka 25 pesetas från 600 resenärer om dan...
-Det blir mycket. -Men varför skulle de ge dricks?
De ger kypare dricks, det är samma sak.
-De ger det för service. -Vi kör hem folk, är inte det service?
-15 000 pesetas. -Varje dag. Tänk dig på en månad.
l New York ger alla dricks.
-Jaså? -Ja, och alla är amerikaner.
Jäklar, Martin.
Fick inte han sparken?
Hej.
Får jag be om en tjänst?
Som en deodorant med hålet bortvänt.
Var försiktig.
Problem?
Några små.
TREDJE VÅNINGEN
God eftermiddag.
Kom nu, Ivan.
Ta det lugnt!
Den som rör sig är död!
Vem är han?
Äntligen ser jag ljuset i slutet av tunneln.
Vet de ingenting?
Jag lovade frun att slippa besöka mig på kåken igen.
Jag försöker hålla det.
-Men du jobbar ännu? -Ja, på egen hand. Det är säkrare.
-Och de andra? -De andra?
Jag vill träffa dem. Jag har tänkt på det.
Jag ska jobba.
Jag sätter in en del på ett konto med fast ränta och lever på resten.
Jag har fotona också. En expert sa att de är rätt bra.
Vi försöker hänga dem på ett galleri. Om jag säljer...
Jag vet att de är elaka killar, men jag kan vara elak också.
Om allt funkar kanske jag om några år...
Det finns inga andra.
-Vad tror du? -Det finns inga andra.
-Inga andra? -Nej.
Du behöver inte betala nåt till nån.
-Men pengarna då? -Pengarna?
-Har du sett några pengar? -Nej.
-Där ser du. -Jag såg dem inte, men de fanns där.
Jag shoppade, gav dyra middagar.
De fanns där, men du rörde dem aldrig.
Du skrev under checkar, det kunde ha varit servetter.
Jag förhandlade i ditt namn, investerade på rätt ställen...
köpte från företagsgrupper.
Du var bara en slösare. Nån som kunde slösa åt oss.
-Varför? -Vi behövde din finansiella identitet.
För att tvätta 100 miljoner pesetas utan misstankar.
Vi brukar låta folk som du slösa en viss summa svarta pengar...
för att återinvestera dem där de kom ifrån.
De kommer från dem och återvänder till dem.
De stannar hemma.
Fan, jag fattar inte.
Det är enkelt.
Vi gav dig marker att spela med, men det är vårt kasino.
Okej.
Och banken vinner alltid.
Alltid.
Pengatvätt.
Sist jag hörde det ordet var framför domaren.
Det är inget lyckligt minne.
Vi följde efter dig. Vi visste var du var hela tiden...
och vad du slösade pengar på.
Och vet du?
Du var en av de bästa slösare jag sett.
Jag visste det från början. Killen är bra.
Jag kunde inte låta dig komma undan. Du var mycket bra.
Du släppte loss...
tills parasiten dök upp. Det händer ibland.
Du är inte först att attrahera en parasit när stora pengar är inblandade.
De kallas parasiter eftersom de är svåra att ta kål på.
Den här klamrade sig kvar.
Hon riskerade alltihop och pengarna höll på att försvinna.
Om det blir komplicerat ingriper vi med bekämpningsmedel.
Den här gången behövdes det inte.
Du är inte först.
Vi använder även självmordsbenägna. Om de ändrar sig...
för vi dem ut ur landet.
Vad händer med mig nu?
Företaget tror att du är i Brasilien.
Du kan göra vad du vill.
Du har 10 000 pesetas kvar.
Bjud henne på middag.
Jag ska gå. Jobbet väntar.
Klaga inte.
Du försökte ge järnet, eller hur?
Kom nu, du somnar ju.
Han kan ge presenter.
-Men han har skräp på tänderna. -Man är antingen rik eller snygg.
Man kan inte få allt.
Du har inte sett Pretty Woman.
Vad händer? Se upp! Skit!
Hur hittade du mig?
Jag letade.
-Jag har massor att berätta. -Inte här. Vi går.
Vänta, jag ska byta om.
-Hur är det, Martin? -Bra.
Om inte marknaden lugnar sig får vi höja priset själva.
Antagligen.
Om vi vill liva upp tillvaron lite...
Jävlar! Hon var inte dålig.
-Minst en nia. -Nia?
Tycker du inte? Är det för högt?
Åtta och en halv?
Vad hände?
Martinin var rätt stark. Vi går.
-Så här brukar det inte gå. -Varför inte?
Vänta. Du känner mig inte.
Och inte du mig.
-Lola. -Martin.
-Vad gör du? -Rånar de rika.
Och du?
Jag?
Jag kör folk.
Vi kan säga att jag kör dem dit de verkligen vill åka.
Är du trollkarl eller nåt?
Busschaufför.